The best movies with RETAiL subs from BiO Only at www.HoundDawgs.org
"Jeg vil reise til Mars."
"Ikke bare på besøk, men for å bo der."
"For da kunne jeg være et bevis på at det går an å leve på Mars."
"Og på at menneskene kan begynne på nytt hvis det er nødvendig."
"Vi er i vansker, det er vår egen skyld og tiden er knapp."
"Moder Natur forhandler ikke."
"Vi kan ikke gi opp. Ikke nå."
"Mars er en planet som er klar for liv."
"Våre ressurser er nok uttømt, men én ressurs må vi ikke glemme."
"Den mest verdifulle. Den som ikke har en grense."
"Mot."
Dette skrev jeg...
Dette skrev jeg da jeg var 12 år.
Brev til Det hvite hus. Jeg kunne ikke ane-
- at presidenten ville lese det i sorg over en ny astronautbesetning.
Jeg kunne aldri drømt om å bli kalt "et bilde på sjelsstyrke".
"En ung mann med en enestående visjon."
Og resten er... Vel, ikke historie.
Det er bare begynnelsen.
Her er vi nå. Takket være Genesis Space Technologies-
- skal Magellan 61 innen 20 timer føre seks astronauter til Mars.
Ikke på besøk, men for å bo der! De første, ekte borgerne av Mars!
Fra barndomsvisjon til det største romeventyret noen gang:
Bosetningen Øst-Texas på Mars!
La oss si det sammen. "Bare tilsett vann!"
Uansett hva jeg selv er -
- så kan jeg absolutt ikke måle meg med disse seks heltene.
Levende eksempler på et mot uten grenser.
Dermed gir jeg ordet til den som har befalet-
-på denne historiske ekspedisjonen.
Sjefastronaut Sarah Elliot.
Vi har dessverre bare tid til et par spørsmål.
Dere vet jo hvordan det er på kvelden før en reise.
Scott Hubbard fra Aerospace Times.
Hvordan føles det å ofre fire år av livet på Mars?
Det er ikke noe offer. Det er en mulighet.
Jeg er ydmyk og takknemlig for muligheten til å bli nybygger.
Miss Elliot. Er du ikke redd, med tanke på alle riskene?
Selvsagt.
Jeg er redd jeg ikke strekker til.
Jeg ble lært opp til å tro at de som tar risker uten frykt, er modige.
Men det er modigere å ta risker på tross av frykten.
"Mot er frykt når den har bedt en bønn."
Og der tar Magellan 61 av.
Avvent dokking med Mars-raketten.
Magellan har god hastighet. Pass på avdriften.
- Kontakt. - Vi er ikke i havn ennå!
Dokking fullført.
Vi skal til Mars! Vi skal til Mars!
TO MÅNEDER SENERE
- Går det bra? - Ja da.
- Kan vi prate litt, Sarah? - Hva er det?
Vis meg det.
De kan ikke snu, hva?
- Hvordan har hun det? - Ut over skammen?
Dette er en katastrofe. Hun vil føde like etter ankomsten.
Vi må være på forskudd.
NASA tar beslutningen så snart barnet er født.
- En beslutning om hva da? - Om når de skal hentes hjem.
Tom, da. Spørsmålet er større enn det.
Et foster som ikke opplever tyngdekraft i hele graviditeten...
Det er ukjent jord.
Ikke ett ord til pressen. Vi må ha mer informasjon først.
- Hva mener du? - Dr. Loh tar seg av fødselen på Mars.
Vi dysser det ned og venter.
Sarah var kanskje uansvarlig, -
- men hun er ikke bare astronaut. Det er ikke bare Genesis' beslutning.
Hun er -
- mor nå.
Det er også hennes beslutning.
Pust dypt inn. Og press!
Pust dypt inn.
Press!
Fortsett å puste. Du er så flink.
En siste gang!
Har han det bra?
Han ser frisk ut.
Sarah?
- Pulsen synker. - Det er eklampsi. 2 mg lorazepam.
- Hun får kramper. - Ta barnet.
Gi to milligram til.
Oksygen.
- Ingen reaksjon. - Gi 20 milligram.
Fort! Hjertestans.
- Hvor lenge? - 30 minutter uten puls.
Slutt, slutt.
Hun er død. Hun er død.
Mr. Shepherd. Er du der?
Vi har mistet henne.
Greit. Dette er det vi vet:
Barnets organer endres i 2/3 av Jordens tyngdekraft.
Hjertet vil ikke bli sterkt nok til å pumpe blod i Jordens tyngdekraft.
- Knoklene blir skjøre og forstørret. - Barnet overlever aldri turen hit.
Men i verdens øyne er vel hele Øst-Texas et forsøk?
- Kan vi ikke bli tilgitt... - "Forsøk"? Tom!
Det er ikke ei mus eller en ape! Det er et menneske!
Oppdragets sjefastronaut ble ikke bare gravid, -
- men døde og dømte barnet sitt til tilværelse i rommet, uten mor!
Tenk deg det ramaskriket!
Øst-Texas drives av penger, forskning og velvilje.
Og framfor alt god PR.
Det er ikke bare hemmelig, men dysset ned.
Firmaet vil gå under.
- Hvis da ikke... - Hva da?
Vi dysser ikke ned noe, men tar fullt ansvar for det!
Tom.
- Jeg vil bli med på den neste ferden. - Som passasjer? Gi deg nå!
- Han viser virkelig støtte da. - Takk, Alice.
- Tenk dere moralen uten leder... - Det er uaktuelt, Nathaniel.
- Hva er det jeg ikke vet her? - Fortell det til Alice, doktor.
Hydrocefalus. Mr. Shepherd har en medfødt feil i hjernen.
- Den er godartet. - Hvis man ikke drar ut i rommet, ja.
- Hva om jeg vil ta risken, da? - Det er utelukket.
Så barnet blir på Mars?
Jeg har ikke...
Vi har ikke noe valg.
Vi kan miste finansieringen hvis vi går ut med dette.
Hvis vi gir opp alt vi kjempet for...
Hvis vi tar det med hjem, så overlever ikke barnet hjemturen.
Vi redder firmaet hvis vi holder det hemmelig.
Det redder bosetningen, og det redder barnet.
Så barnet forblir hemmeligstemplet?
Ja.
Dessverre, men ja.
Skal jeg hente bilen din?
Vi går nå inn i stratosfæren.
Vi går nå inn i eksosfæren.
Maksimalhøyde oppnådd.
Det ytre rommet er nær.
Reduser hastigheten. Fare!
FARTØYET ØDELAGT ALLE OMKOMMET
"Alle omkommet."
16 ÅR SENERE
Der er du jo!
- Kan du lage et kart, Centaur? - Over hva da, Gardner Elliot?
En vei gjennom ventilasjonssystemet fra rommet mitt til lagerlokalene.
- Av hvilken årsak? - Det har du ikke noe med.
Jo da. Jeg er din bestevenn.
Nei, du er en maskin med enkel AI. Og jeg hjalp til med å bygge deg.
- Nå ble jeg såret. - Du har ikke følelser.
Jo, jeg er din bestevenn, lærer og kompis. Gi meg en klem.
- Gi meg et kart over ventilasjonen. - Hemmeligstemplet. Beklager!
Nei. Det er jeg som beklager.
Hemmeligstemplet informasjon. Ikke gjør det, Gardner. Jeg er din venn.
En gang i 60-målsskogen-
- satt ugla på froskens trapp. Oversvømmelsen hadde ødelagt...
Se hvem som nettopp omgikk Øst-Texas-brannmuren.
"Oppdragsnummer."
Tiden er knapp.
"Moder Jord forhandler ikke."
Brev til Det hvite hus, 12 år gammel, bla, bla...
Hei, mamma.
HVOR ER DU?
Fortsettelse følger.
Kolonimedlem 52B, kom til luftslusen.
Du er sen.
Hei, Kendra! Åssen går'e?
Har du sett dette?
- Så stilig! - Det funker bedre påslått.
Vanningsrøret på 23 er blokkert.
Jeg får ikke kontakt med Centaur. Hva har du gjort nå?
- Holder du øye med meg? - Nei, jeg holder øye med Centaur.
Som holder øye med meg.
Du lurer ikke meg, Gardner Elliot.
Nå bør 23 fungere.
Er det sant?
- Mange takk. - Her.
Ta nummer 17 nå. Vi kan fremdeles gjøre deg uunnværlig.
- Hva er det? - "Uunnværlig"? Ingen vet at jeg fins.
VENTILASJONSSYSTEM
DU TRENGER BARE BRUKE MUSKLENE DU VIL BEHOLDE
Lukk opp.
Spill av.
Virtuelt besøk.
Vil du ha den? Kom, da!
Kom og ta den!
Løp og hent den!
Hva skulle du gjort uten meg?
Jeg kommer til å savne deg.
Og jeg deg.
Spill det av igjen.
MEMO
Memo?
Et minne. Et hus. Det venter på deg. Og det gjør jeg også.
Skriv ut.
- Kan jeg få være i fred, Centaur? - Det er alt du ber om nå.
Jeg husker da du og jeg var...
Hvor er koden?
Hei, Tulsa.
Ååå! Du kan også sukke. Felles skjebne er felles trøst.
- Hvorfor trenger du trøst? - På grunn av folkene på skolen.
Det er ingen som er ekte.
- Selv ikke bestevennen min er det. - Og det snakker du om.
Jeg drar så fort jeg fyller 18. Frihet...
"Frihet, bevegelighet, musikk."
- Tuller du med meg, Gardner? - Nei. Jeg skulle gjerne vært med.
- Du har sagt det, og det kan du. - Nei, det kan jeg ikke.
- Nei, du får jo ikke forlate huset. - En takleilighet i Park Avenue.
Jeg kan ikke dra på grunn av sykdommen.
- Arvelig beinskjørhet. - Jeg tror deg fremdeles ikke.
- Blir ikke fosterfaren din lei seg? - Jo, over å gå glipp av bidraget.
Labtimen er slutt. Vi ses på tegneseriesidene.
Hva betyr det? Du sier alltid det, men hva betyr det?
En fostersøster i Oklahoma sa det.
Det er en morsom måte å si "ha det" på. Snakkes vi i morgen?
Jeg skal ingen steder.
- Hvor har du funnet denne filmen? - En tysk forsker la den igjen.
- Hvordan forstår du den? - Entschuldigen Sie bitte?
- Hva behager? - Det er lett.
De englene ser etter menneskene på Jorden.
Og han der faller for henne -
- og faller ned til jorden.
Din romantiker.
Da er han ingen engel lenger. Han er akkurat som henne.
- Kjør meg på sykkelen din, Tulsa! - Jeg har noe du kan kjøre!
Kom tilbake, di tøyte!
Hva skjer, Chuck? Ikke reis deg for min skyld.
"Hei! Har du fått noen nye venner?"
Ja da! Jeg må jage dem bort.
Jeg er klassens mest populære jente. Har du fått torsdagssjekken?
Det er jo torsdag! Våkne, Chuck. Du må jo ta Sanders' gård i dag!
Du har bare en eneste eiendom. Det tar maks et kvarter.
Startmotoren.
- Prøv bremsene. - Det har ikke bremser.
Sjekk sprøytetankene.
- Sjekket. - Ikke mens jeg står bak flyet!
- Du mister en kunde til. - Gjør det selv.
Du kan fly denne greia. Gjør det selv!
Du er rå som forelder. Risikere livet mitt for 190 dollar!
Godt å vite hva livet er verdt.
Det går bra! Jeg hjelper deg.
Du kommer til å klare deg. Jeg er her.
Er du sinnssyk?! Tror du at du er hevet over reglementet?
Du kunnet sluppet ut atmosfæren og dødd!
Ingen drar ut alene!
Dette ligner ikke deg, Gardner.
Moren min er der ute.
Hvordan kom du forbi låsen?
Det magnetiske implantatet overvåker organene, det er ikke et passerkort.
- Hvordan har du lært det? - Oppdratt av forskere. I en boble.
Lukk opp.
Minneplaketten over moren din er bare et metallstykke på bakken.
Asken ble strødd over Stillehavet. Du fortjener å vite det.
Hun er ikke der ute, Gardner. Hun er i deg.
- Jeg vil ikke sovne under en krangel. - Vi krangler ikke.
Greit.
- Tar man imot gamle venner sånn? - Ja, når han kommer uanmeldt.
Det gjelder gutten.
Du aner ikke hvor begavet han er, mr. Shepherd.
Han blir holdt isolert. Ikke å gjøre dette nå...
- Det er umenneskelig. - Omtanken din er virkelig rørende.
Men dette betyr jo ikke noe hvis han ikke kan overleve!
Vi måtte styrket beintettheten hans med nanorør. En vrien operasjon!
Det er for risikabelt! Jeg kan ikke gå med på dette, Tom.
Jeg ber deg ikke om det. Jeg gir en ordre.
- Du forduftet helt i 16 år... - Har NASA godkjent dette?
NASA har hatt blandede følelser hele tiden. De vil gjøre det rette.
De vil hente gutten hjem.
Vi kan gjøre dårlig PR til god PR.
PR har ikke noe med dette å gjøre. Det handler om guttens liv!
Jeg er fortsatt grunnleggeren, samme hva du syns! Øst-Texas er mitt verk!
Du har mer tro på offentlighetens reaksjon enn jeg har!
Gardner!
Jeg har noe å si deg.
Vet du hva?
Skal du ta meg med til Bora Bora? Det var en spøk. Fortsett.
De kan kanskje helbrede sykdommen min.
- Min var nærmere sannheten. - Min er sannheten.
Det krever en operasjon og en del fysioterapi.
Få opp farten, få opp farten! Sånn, ja! Husk hvorfor du løper!
Jeg kommer og besøker deg hvis alt går bra.
Når da?
Om noen måneder. Turen er lang.
Ikke bruk for lang tid. Jeg drar når fosterhjemmet sparker meg ut.
Vi ses på tegneseriesidene.
Fil 32: Menneskelig oppvartning.
- Tillat meg... - Ridderligheten er visst ikke død.
- Iallfall ikke i Nantucket. - Iallfall ikke i Nantucket.
Gjenta.
- Tillat meg. - Tillat meg.
Ridderligheten er visst ikke død. Ikke i Nantucket.
Bravo! Godt gjort!
Skal du besøke eksmannen din?
- Jeg hacket arkivene. - For en listig, liten dataforfølger.
- Hvorfor ble dere skilt? - Det viste seg at jeg var steril.
Ble du lei deg fordi du ikke kunne få barn?
Det er et vrient spørsmål. Det betydde at jeg slapp å velge.
Jeg drømte ikke om å bli mor akkurat da.
Faren min er der et sted.
På Jorden. Vi kan finne ham.
Vi trenger ikke si hvem jeg er. Jeg vil bare... treffe ham.
Kanskje spørre hvor mye klokka er.
Vet du hvor han bor?
- Nei. - Navnet hans, da?
Jeg kan love deg at jeg ikke vet noe. Ingen vet det.
Hvordan skal jeg oppføre meg mot folk på Jorden?
Mr. Shepherd?
Kaffen din.
NÅVÆRENDE BESETNING: ELLIOT, G.
Har du en avtale, sir? Hallo!
Tom!
Hva gjør du her, Nathaniel?
- Jeg vil treffe ham. - Umulig.
Nei. Det umulige er romferjer til Mars!
Det umulige er kolonien der! Men jeg gjorde det mulig!
Så ikke si til meg hva som er umulig!
- Hvordan går det, Gardner? - Vann.
Det er vann!
- Er du tørst? - Nei, nei.
Det er vann overalt!
Jeg føler meg så tung.
Men likevel lett. Er det normalt?
Det kalles vel eufori.
Beklager karantenen. Vi beskytter deg mot oss, ikke omvendt.
- Enda en boble. Alt er som før. - Unntatt det der.
Det er så blått.
Og grønt. Det er så mange farger.
Jeg heter Nathaniel Shepherd. Hvordan går det?
Jeg har det bra. Jeg veier bare så mye.
Jeg vet hvem du er.
Jeg vil være som dem.
Merkelig, for de vil være som deg.
Jeg har så mange spørsmål om Mars.
- Jeg har enda flere om Jorden. - Det er ikke sikkert.
Jeg skal begynne. Hva er det du liker best med Jorden?
Regn. Min tur.
- Hva liker du best å gjøre på Mars? - Late som det er Jorden.
- Min tur. Så du moren min dø? - Nei.
Jo.
Jo. Jeg er lei for det.
- Hva er du er redd for? - Deg. Du er veldig avvæpnende.
- Fortsetter du uten utenfor din tur? - Ja.
- Får jeg bli på Jorden? - Det kan jeg ikke svare på.
- Hvorfor regn? - Det skyller alt rent. Gardner...
- Kendra! - Hei!
Vi ses i virkeligheten! Hvordan føler du deg?
Tung.
De motstridende prøvesvarene er én bekymring...
- Hva med blodet? - Verdiene er så å si normale.
"Så å si"? Er det sånn vi jobber nå?
Jeg foretrekker ordet "definitivt".
Jeg vil at vi skal teste for troponin.
- Test for troponin, takk. - Skal bli.
Hei.
De må ta flere prøver.
De sa jo at jeg var frisk. Jeg har det topp!
De sender meg tilbake til Mars? Jeg forstår det uten å høre det.
Det er brudd på karantenen!
Dere skal vite at dette er ekte saker.
Støvlene er tunge, så at det føles som om dere har vært på Mars.
Det vil virke veldig annerledes.
- Utrolig! Han fikset på lufttrykket! - Oppdratt av forskere.
Sperr alt. Det er ingen øvelse.
Der er han!
- Hvor går den? - Sone H. Det er en blindgate.
Han har byttet klær. Sjekk lastekaia!
- Gardner stoler på meg, ikke dere. - Straks, Kendra.
Vi må ha folk ved jernbanestasjonen, flyplassen og busstasjonen.
- Jeg blir med. - Det trengs ikke.
Politiet ordner veisperringer. Vi sa han må ha en hjertetransplantasjon.
Jeg skal holde deg oppdatert!
Du sier du bryr deg mindre om helsen hans enn om å holde ham hemmelig.
Hva sa du?
Dette er én av fire ambulanser. Fort nå!
Vi har funnet Hugo!
Jeg heter Gardner.
Det er ild. Så varm den er!
- Stilige solbriller. - Dine også.
Vil du bytte?
- Vet du hvor Colorado ligger? - Jeg gjorde det en gang.
Busstasjonen ligger en jerntreer ditover.
- En golfhenvisning. Spiller du? - Jeg gjorde det før.
Hva er det beste med Jorden?
Å drømme. Og for deg?
Så langt? Å treffe deg.
Snål gutt.
Så kult!
Lukk opp.
Steng.
Lukk opp.
Lukk opp. Lukk opp! Steng.
Hva liker du best ved Jorden?
Hvordan vet vi at han skal til henne?
Han kjenner ingen andre på Jorden.
- Les det der for meg. - Her har vi henne.
Hun ble satt av hos barnevernet i Tulsa som fireåring.
- Jenta Tulsa ble forlatt i Tulsa? - Det er et tilnavn.
- Fem fosterhjem på 12 år. - Kjenner hun til bakgrunnen hans?
Han har sagt at han var isolert i en leilighet-
- og lider av osteogenesis imperfecta. Beinskjørhet.
Mat inn adressen. Vi lander passe nær. Vi må ikke skremme ham.
Hei!
- Hei. - Stikk!
Greit!
Mine herrer.
Tulsa? Det er meg!
Gardner.
Hva gjør du?!
Hvorfor loka du bort fra meg? Du forsvant og sluttet å svare!
- Jeg sa jo at jeg skulle reise. - I sju måneder? Folk har jo mobiler.
Jeg kunne ikke kontakte deg. Det var en spesiell form for reise.
- "Spesiell form"? Hvem sier sånt? - Rolig. Tyngdekraften er så... tung.
Jeg beklager at det er tungt, men å bli dumpet av den eneste som...
Jeg ville aldri... "loka" bort fra deg.
Jeg har gjennomgått mye for å dra hit.
- Den eneste som hva da? - Som jeg ikke avskyr.
- Du er høyere enn jeg trodde. - Og du er slemmere.
Hva slags snåle klær er det du har?
Jeg har lab nå, så...
Kan du bli her? Ikke rør deg, Gardner.
Det var fra 1800-tallets industrielle revolusjon.
Med 1900-tallet kom noen av de største oppfinnelsene...
- Hei. Og du heter...? - Gardner.
- Har du byttet skole? - Greit!
- Hvor kommer du fra? - Øst-Texas.
- Du er ikke med på listen min. - Greit!
Greit. Telefoner.
- Du skulle jo vente! - Jeg har ventet nok.
- Hvem var oppfinneren? - Thomas Edison.
- Si noe om ham. - Han var en råtass.
Det var han slett ikke. Han oppdaget likestrøm.
Nikola Tesla oppdaget vekselstrøm. Edison ble misunnelig-
- og sa at vekselstrøm var dødelig. Han drepte en elefant.
Da er man ingen råtass. Man er bare rå.
Man lærer noe nytt hver dag. Takk til...
Det er øyedusjen.
Greit!
- Operasjonen gikk. Du er bedre? - Ja.
- Hvor kommer du egentlig fra? - Mars.
- Fra Mars? - Ja.
Ja vel, så ikke si det.
Se. Dette er moren min. Hun er død.
- Jeg er lei for det. - Det var min skyld, ikke din.
Du må hjelpe meg med å finne far. Jeg vet ikke hvor han er, men...
Du har din fars smil.
Jeg har funnet huset. Ved riksvei 14. Breddegrad 40, lengdegrad 34.
Du blir her.
Gardner!
- Du må bli med meg. - Nei!
Du setter deg selv i stor fare!
- La meg være i fred! Det er mitt liv! - Vær så snill.
Jeg skal finne faren min. Han er alt jeg har.
- Men du har jo meg. - Nei! Du ville jo ikke ha barn.
- Du vet at jeg ikke mente det sånn. - Beklager at du måtte oppdra meg!
Jeg henter bilen. Løp!
Dukk!
Beklager!
Du må hoppe inn. Skynd deg!
Fort deg, Gardner!
Få opp farten!
- Jeg prøver å hjelpe ham! - Hopp!
Hopp inn nå!
Sånn, ja!
Du bør nok sette deg.
- Nei! - Sett deg, er du snill.
Tulsa!
Sånn, ja.
Du kan vel fly, hva?
Nei.
Å nei...
- Trykket! - Ja, det ble trykkende.
Nei, oljetrykket!
Der. De vil lande på en motorvei.
Greit. Dette blir litt vrient. Jeg pleier å ha en rullebane.
Jeg trenger koordinatene.
Tulsa? Ta av!
- Brems! - Det har ikke bremser.
Vi må hoppe.
Å nei!
Fanken også.
Vi må stikke.
- Ingen lik. - Er du sikker?
Helt sikker, de har finkjemt vraket. De er i live et eller annet sted.
Du hadde en eneste oppgave! En eneste! Å beskytte Gardner!
Hindre ham i å ta kontakt med verden!
Forhindre akkurat en sånn hendelse!
Gir du meg skylden?
Jeg var den som beundret deg mest.
Vi har holdt oppe Øst-Texas for din skyld i mange år!
- Hva er det du prøver å si? - Hele oppdraget var din oppgave.
Det var ditt ansvar, men du ga bare opp.
Hei. Når blir BMW-en klar?
- Senere. - Kan du begynne på papirarbeidet?
Vær så snill.
Dette er tyveri! Det er ikke riktig.
Hvordan skal vi finne faren din, syns du?
Fikser du papirene på BMW-en?
Greit. Hva som er riktig og galt, forandrer seg når man trenger noe.
En venn?
Hvor skal vi?
Vi går under jorden. Jeg slår av mobilen.
Hva mente du med at du drepte moren din?
Hun døde da jeg ble født.
- Da drepte du henne ikke. Mannen? - Han grunnla Øst-Texas, der jeg bor.
Du sa jo at du bodde i New York.
- Hvem var kvinnen? - Kendra er en astronaut.
- Kjenner du henne fra Mars? - Ja.
Kom deg ut.
Ut. Ut!
- Jeg forstår ikke dette. - Jeg liker ikke å bli lurt!
Mars, snåle sykdommer... Alle bare lyver for meg.
Folk suger! De lyver, utnytter en og kaster en siden.
Jeg likte ikke mattetimene engang.
Men mr. Hall er stadig full og bryr seg ikke om hva vi gjør, -
- så jeg begynte å se fram til matten for å snakke med deg! Så stikk!
Jeg lyver ikke. Moren min var astronaut. Jeg ble født på Mars.
At andre har løyet betyr ikke at jeg gjør det.
Selv om noe høres sprøtt ut, så kan det være sant.
Du må ut av bilen hvis du vil slippe meg. Jeg skal finne faren min.
Vet du hva? Folk som snakker sånn til meg, får bank!
Forsøk. Jeg er som stein i denne tyngdekraften.
Kanskje du tror på dette selv...
- Hva er det? - Jeg beklager.
- Hva da? - Å folk har løyet og sugd... ting.
- Og for at du er sint. - Jeg er ikke sint.
- Tillat meg. - Hva er det du gjør?
Ridderligheten er ikke død. Iallfall ikke i Nantucket.
Jeg er på kjøretur med en galning.
Hva er det der?!
Det er jo bare en hest.
- Vi burde ikke gjøre dette... - Denne er ikke sporet.
- Den er ulåst. Du er heldig. - Jeg er heller en forbryter.
Det var en astronaut som het Sarah Elliot. Greit.
Døde av draktfeil like etter ankomsten.
- Jeg er en hemmelighet. - Ja da. Og jeg er en gåte.
Det er den samme personen. Vi mistet tilkoblingen!
Ja, de er ganske gjerrige. Dere kan sniksurfe på brannstasjonens nett.
Greit.
- Takk for hjelpen. - Betal wrapen, så sladrer jeg ikke.
- Vi har ingen penger. - Vi har penger.
- Du kan jo si det høyere. - Vi har penger!
Unnskyld. Han forstår ikke sarkasmer.
Vær så god.
Moren min hadde denne ringen på seg da hun døde.
Det ser ut til å være en del av en større ring. Det står noe der.
Det er på havasupai. Et indiansk språk fra Arizona.
"Gjenforening. Kjærlighet. Evighet."
Skrevet av sjamanen Neka.
Det er en giftering, og sjaman Neka forrettet ved vielsen.
- Hvor langt er det til Arizona? - Smil!
Å nei.
Nå skal vi ikke smile, men løpe!
To tenåringer ble sett i bilen i går.
Hvor er han?!
Vi har ham.
Er alt i orden?
Nathaniel!
Si noe!
Hva er det som foregår?
Du hadde rett, Kendra.
Jeg ga opp.
Jeg trakk meg tilbake mer og mer, jo større presset ble.
Så lenge han bare var et ansikt på skjermen, så kunne jeg nesten tåle-
- å ha dømt ham til et liv han ikke hadde bedt om.
Men som alle hemmeligheter ble det bare verre.
Jeg vet at jeg ikke hadde noe valg, men det er ikke poenget.
Jeg taklet problemet, men ante ikke hvordan løsningen ville påvirke meg!
Det tok livet av meg.
Det gjør det fortsatt. Jeg må rette opp alt.
Gardners blod har forhøyet troponinivå.
- Det ser ikke bra ut, Kendra. - Takk.
Fortelle om troponin.
- Hva? - Forhøyet troponinnivå i Gardner.
Reservene hans av myocytter ble tappet.
Det trenger ikke være farlig, men med høyt troponinnivå...
Han har forstørret hjerte.
Det tåler ikke atmosfæren vår. Tyngdekraften.
Han begynner å få dårlig tid.
Er det en luftballong? En luftballong, Tulsa!
Det er en luftballong der oppe!
Så stor den er! Burgere og ballonger.
- Brems ned. Er ikke det din femte? - De er jo så gode!
Kan du sjekke om det ligger noen penger der?
Cowboyer har alltid noen daler liggende.
Bruk munnen. Blås i det.
Sånn, ja!
Pent!
Du har litt søl i ansiktet.
Takk.
Gå og bytt. Og ta det rolig, kjeden eier en billion dollar.
- Men kameraene... - Ja da. Dette er våre siste penger.
Kjøp klærne, og skift etterpå.
Se der.
- Yo. - Er det din egen låt?
- Kanskje. - Den var nydelig.
Samme det.
Hva er det som foregår der inne?
Jeg vet ikke.
Jeg har fått noen soveposer. Er du klar?
- Denne gangen kjører jeg. - Du kan drømme, du.
Løype!
Spill det av igjen.
De bare kjører rundt. Hvorfor New Mexico?
Begge hendene på rattet, og se på veien.
Har du problemer? Du har glodd i fire timer, og det skremmer meg!
Du er så vakker.
- Og det sier du sånn uten videre? - Ja, hvorfor ikke?
Fordi man bør ta det kuli og flørte litt forsiktig.
Men jeg syns jo at du er den vakreste jeg noen gang har sett.
Demp deg ned, gutt! Du må roe deg litt.
Jeg vil ikke roe meg ned. Og hvorfor blir du så opprørt?
Jeg er ikke opprørt, bare ille til mote.
Og folk sier ikke bare hva de føler når de vil det.
De har forsvar og skjold og... andre metaforer.
- Hvorfor? - For alle er skrudde, med masker.
Hvis alle uttrykte følelsene sine kunne vi blitt... lykkelige.
Hør her, Gardner.
Jeg er glad for at du syns jeg er vakker.
Jeg har hatt det morsomt med deg. Men det ville jeg aldri sagt!
Det gjorde du nettopp.
- Du rødmer. - Det gjør jeg slett ikke.
Begge hendene på rattet?
Nei.
Hva er det som skjer?
Det heter vel eufori.
Jeg fikk en idé.
...hagel i den sørlige delen av ørkenen...
Lukk øynene.
Hvordan kunne du plutselig bli enda vakrere?
Vil du kysse meg?
Ja. Men jeg vet ikke hvordan.
Du lærer det.
Du forstår det ikke. På Mars gjorde de ikke sånt.
Det var bare masse forskere som studerte jordprøver.
Hold kjeft, Gardner.
Jeg tenkte på deg hver dag.
Jeg vet hvordan det vil bli!
Jeg forelsker meg i deg, faller til jorden og blir som deg!
Den gamle replikken.
- Jeg skal holde kjeft nå. - Nei, nei.
Hold på den tanken.
Holde den for meg selv?
Jeg har ikke følt noe hele livet.
Jeg har ikke følt på vann eller ild. Jeg har ikke følt vinden i ansiktet.
Nå kan jeg det.
Og det er ingenting i forhold til følelsene mine for deg.
Jeg var redd jeg ikke ante hvordan jeg skulle være menneske.
Du gjør meg menneskelig, Tulsa.
Fantastisk!
- Jeg vet det. - Den har så mange bein!
Det er i orden, men dette er et reservat.
Turistenes utkikksplass to mil ditover.
Ja, vi vet det. Vi prøver å finne sjamanen Neka.
Hailan!
"Når man vet det, så vet man det."
- Vet hva da? - Jeg er ikke sikker.
Kom!
Jeg har viet mange par.
Beholdt du noen registre?
Jeg ville beholdt henne.
- Hva het hun? - Sarah Elliot.
Sarah.
Jeg laget denne ringen for 16 år siden.
Faren din har den andre halvparten.
Her er fakturaen.
- Navnet hans står ikke her. - Hun betalte. Adressen.
Gi meg bildet. Får jeg låne datamaskinen din?
Summerland i California.
Ja!
Her er det nok. Vi har funnet det!
Da drar vi.
Du ser sliten ut. Går det bra?
Ja da.
- Vet du hvor vi skal? - Absolutt.
Paris, Venezia og Kairo.
- Sjekker dere inn? - Ja. Nøkkelen står i låsen!
Du ville jo se verden. Her er den!
Det er som et stort leketøy.
Nei, se. Der er Paris, New York og Shanghai. Og der er Venezia.
Det føles snålt.
Det er ikke virkelig. Det er ikke sånn som jeg hadde tenkt det.
Jeg blir ør i hodet av dette.
Beklager, Gardner. Verden gir en ikke alt man vil ha.
- Den ga meg deg. - La meg være kynisk et øyeblikk.
Foreldrene dine er borte, men du kan få en familie likevel.
Vi kan bli hverandres familie.
Dette... dette er ikke ekte. Men vi kan være det.
Nå kjører vi mot California.
- Hørte du meg? - Ja, det gjorde jeg.
- Jeg tror du er syk. - Bare du er sånn som jeg tenkte.
Du må på sykehus. Det er noe galt. Gardner!
Du skal bli bra. Hjelp!
Jeg vil ha ham røntget.
- Hva heter han? - Gardner.
- Og etternavnet? - Det vet jeg ikke.
Hvor kommer han fra?
Jeg vet ikke.
Hva i...?
Se her. Jeg har aldri sett noe lignende.
Herregud. Hva er det der?
Hjertet er kraftig forstørret.
Jeg ga litt valsartan, men...
Det ser ikke bra ut.
Han løy ikke.
Gardner. Jeg må dra.
Barnevernet kommer hit.
Men jeg drar til Summerland.
Jeg skal finne faren din og fortelle hvor utrolig du er.
Hvor mye du tenker på ham og hvor gjerne du ville dra dit.
Det lover jeg.
- Vi må stikke! - Det kan du ikke.
Du må bli her.
Vet du hvorfor du er syk?
Du har for stort hjerte.
Vi må til Summerland. De kan uansett ikke hjelpe meg.
Det går ikke an.
Hvor gjerne jeg enn vil ha Jorden... så vil ikke Jorden ha meg.
Jeg skal bare hente vesken min.
Vent. Jeg kommer.
Barnevernet.
De har brukt bileierens kredittkort.
De er i California, på vei nordover. Jeg vet hvor de skal.
Gardner?
Gardner!
Jeg er ikke død.
Du skremmer meg.
Du oppfører deg som om du avskyr verden.
- Spar på kreftene. - Men det er bare skuespill.
Den vakre musikken avslører deg.
Vi er framme, Gardner.
Vi er framme.
- Hjelper du meg? - Selvsagt.
- Med hva da? - Bare med å se bedre ut.
Dette er det beste stedet jeg har vært på til nå.
Er du klar?
Ja.
Han vil falle for deg.
Hallo?
Hei. Kan jeg hjelpe dere?
Nå er det tidspunktet for å si noe.
- Hvor fikk du dette bildet? - I Øst-Texas.
- Det er umulig. - Sarah Elliot døde da hun fødte meg.
Sarah Elliot døde av en feil på romdrakten.
De sa det, men...
Du er faren min.
- Er dette en slags svindel? - Jeg ville bare treffe deg.
Hvorfor gjør dere dette? Jeg er ikke faren din, og jeg ringer politiet.
Bli her.
Slutt å være en kødd!
Han forlot hjemmet sitt helt alene!
Han hadde aldri satt foten på denne planeten!
Alt for å treffe deg. Og han er døende!
Jeg vet ikke hvem dere er, men jeg er ikke faren hans.
Men du og huset er på det bildet.
Ja, det er huset vi arvet av foreldrene våre.
Sarah Elliot var søsteren min.
Du må ringe etter hjelp. Gardner!
Han er ikke faren din. Han er onkelen din!
Det spiller ingen rolle lenger. Tiden er ute.
- Han ringer etter sykebil, og... - Mamma er her.
Jeg føler det.
Jeg fikk ikke velge hvor jeg skulle bli født.
Men jeg kan velge hvor jeg skal dø.
- Tulsa... - Ja, Gardner?
Hva er det beste med Jorden?
Deg, Gardner.
Vi ses på tegneseriesidene.
JEG VAR HER
Jeg har ham!
Hjelp, Kendra!
Vi snur ham.
Gardner. Gardner!
Stopp. Ikke forlat oss!
Hvordan var hun?
Moren min.
Hun var fryktløs.
Hun var snill.
Hun virket så uovervinnelig.
Jeg ville slutte å leve da hun døde.
Du elsket henne.
Ja.
Du er faren min.
Ja...
- Der er de! - Skynd dere!
Jeg visste at jeg ville finne deg.
Du er ikke alene. Bli hos meg.
Skynd dere!
Det tar for lang tid. Blodtrykket synker. Han må ut av tyngdekraften.
Du må gå høyere. Forstår du hva jeg sier?
Du vet at det strider imot reglementet.
Jeg overtar styringen.
- Hva gjør du? - Jeg fører oss ut i stratosfæren.
Ikke vær redd. Hun tåler det.
Men en av dere må kanskje ta over. Det er en fare for at jeg dør.
- Har du gjort dette før? - Masse ganger. Virtuelt.
- Greit. - Spenn deg fast.
Vi spenner deg fast. Ta det beltet.
Jeg styrer fartøyet.
Vi må høyere.
Prøv å vekke ham.
Gardner! Du må våkne!
- Nei, nei! - Bli der. Jeg hjelper ham.
- Er vi på planeten min? - Nei.
Er vi på din?
Nei.
Skal du noen gang slutte å fike til meg?
Du må dra tilbake. Det er fælt.
Men vi vet begge to at du må dra tilbake.
Jeg elsker deg, Tulsa.
Og jeg elsker deg.
- Hvordan går det med ham? - Stabilt inntil videre.
- Da får vi den tiden vi trenger. - Har du det bra selv?
Det virker sånn.
Det var godt å vite!
Jeg kommer til å savne deg, Gardner. Mest av alt i hele verden.
I like måte. Du er den beste moren jeg aldri har hatt.
God tur.
- Hei! - Du kan ikke gå opp dit.
Stilig kjerre.
Klarer du deg nå?
Du er fantastisk.
Jeg har hatt det topp sammen med deg.
Men det ville jeg aldri sagt.
Du gjorde det nettopp.
Samme tid i morgen?
Funker for meg.
Tulsa? Du har besøk.
- Ha det. - Jeg må stikke.
Hei!
Jeg har jo sluttet i NASA.
Eller ikke helt. Jeg er utdannelsessjef nå.
Det er morsomt! Men det har vært en prøvelse å venne seg til Jorden.
Jeg mister tråden her.
Jeg kunne ikke bruke noen penger i de seks årene mine på Mars.
Derfor har jeg veldig mye. Så jeg har kjøpt et hus i Boulder i Colorado.
Jeg liker å stå på ski. Folk er greie.
Det er et ganske stort hus, så det blir ensomt iblant.
Vil du komme og bo hos meg?
Får du betalt for å ta imot meg?
Herregud, nei.
For jeg blir for gammel for det om en måned.
Hvem sa noe om bare en måned?
Bra, Tulsa!
Jeg ville reise til Jorden.
Ikke bare på besøk, men for å bo der.
Jordboere viser seg å ønske seg det samme som marsboere.
Det burde jeg vite, for jeg er nok den eneste... som fins så langt.
Jeg vet ikke hvor det er best, men dette vet jeg:
Det er godt å være hjemme.
Tekst: Tor Hundstad www.sdimedia.com